ONE SPRING NIGHT
Ennyire meglepődtél?
Áh, nem...
Megvárnál odakint?
Hadd fejezzem itt be.
Rendben.
Mi ez a hirtelen felbukkanás?
Csak viszonozom a figyelmességed.
Sok dolgod van még?
Összepakolom a táskám, és mindjárt kint leszek.
Odaállok a bejárathoz a kocsival.
Jó.
Halló?
Hol van?
Kijöttem.
Nem látta az üzenetem? Miért nem válaszolt?
Megszokásból?
Talán...
Láttam.
És aztán? Miért bújt el?
Nem is csináltunk semmit.
Ha kérném, akkor megtenné?
Hajlandó lenne rá?
Ji Ho-ssi.
Mondtam már az elején,
hogy nem tudok csupán barátja lenni.
Azt mondta, továbblépett.
Megegyeztünk, hogy barátok leszünk.
Akkor mondja meg neki, hogy barátok vagyunk.
Hogy ezért ne aggódjon, ha együtt lát minket. Vagy mondjam el neki én?
Hol van most?
Hol van?
Beszéljünk személyesen.
Azt kérdeztem, hol van?
Ha most idejön,
nem lesz visszaút.
~ Nézve az életet, újra előjöttek a madarak, ~
~ Érzem a változást a szélben. ~
~ Az égbolt színében, az eső hangjában, ahogy esik, esik, esik... ~
~ Érzem, egyformák vagyunk, te meg én. Kíváncsiak és szabadok akarunk lenni. ~
~ Bezárt engem az élet, De te kitártad az ajtót, kitártad az ajtót... ~
~ Változnak az évszakok, Múlnak, s újra visszatérnek. ~
~ Minden jelben téged látlak, Belefáradtam, hogy titkoljam mit érzek, ~
~ Minden jel azt mutatja, ez valós. ~
~ Visszanézve könnyű ma már észrevenni, ~
~ Valami belül szabadságra áhítozik... ~
~ A történet a szemedben, s a csillagok az égen, megfordulnak, meg-, meg-... ~
~ Nézve a Szerelmet, s ahogy tervét szövi, ~
~ Sürget minket, felajánlva kezét ~
~ Hozzám vezetni téged, kezdettől ez volt megírva. ~
~ Most már értem, hogy ~
~ Változnak az évszakok, Múlnak, s újra visszatérnek. ~
Nem Ji Ho az ott?
Hé, Ji Ho!
Hé.
Menj csak.
Még ilyet!
Erre nem számítottam.
Említettem volna neki a múltkor, amikor találkoztunk, hogy hol dolgozol?
Nem tudom. Nem emlékszem.
Legközelebb, ha találkozunk, szólok neki,
és megkérem, hozzon neked enni valamit.
Mi lesz, ha ettől közelebb kerülünk?
Az csak jó, hisz a hubae-m. (*fiatalabb iskolai vagy munkahelyi barát)
Oppa, nem gond neked, ha találkozom néha valaki mással?
- Mármint férfiként? - Nem, barátként.
Csak egy fiú baráttal.
El tudnád fogadni?
Törődsz vele egyáltalán?
Utálod, ha mások megsértik a privát szférádat.
Önző vagyok, ugye?
Randiznánk akkor?
Erős egyéniséged van,
és ezért szerettem beléd.
Nem bántad meg soha...? Hogy járni kezdtél velem...?
Most kis híján megbántam,
amiért ilyen butákat kérdezel.
- Oppa. - Hm?
Házasodjunk csak össze?
Rendes megkérést szeretnék, nem amolyan kelletlent.
Mondtam, hogy ne stresszelj rajta.
Végül úgyis összeházasodunk majd, minek hát rohanni?
Nem igaz?
KÖZTISZTVISELŐI VIZSGAELŐKÉSZÍTŐK ÖRÖMMEL ADUNK TANÁCSOT
Szia.
Igen!? Ja, szia.
Elfelejtetted, hogy összetegeződtünk?
A semmiből bukkantál fel, nem csoda, hogy megkavarodtam.
Sokat tanultál ma?
Még nem végeztem mára.
Akkor miért van nálad a táskád? Azt hittem, elmegyünk valahová.
A szokás hatalma.
Nos, akkor elmegyünk, vagy nem?
Mit fogunk csinálni?
Nos, majd kitaláljuk kaja közben.
- Gyerünk! Meghívlak grillezni. - De...
- Menjünk! - Jó.
PRÉMIUM VITAMINKÉSZÍTMÉNY
Na de...
Ezt tényleg nekem vetted?
Nem.
Otthon hevertek.
Amúgy is, aki szorgosan tanul, szüksége van vitaminra.
Nálunk senkinek nem kell.
A gyógyszerész haveromtól kapok néha ilyesmit,
de nem ilyen sokat.
Legalább nem fog hamar elfogyni. Na, befalod?
Ja, igen. Kösz.
Jól fog esni, köszönöm.
- Szóval... - Igen!?
- Hányszor húztak meg? - A vizsgán?
Nos, izé...
Kétszer?
Szóval, ötször?
Cuki vagy.
Amúgy is egy csomóan elhasalnak rajta,
minek szégyenkezni miatta?
Büszkélkedni mégsem lehet vele.
De, te...
Nem, semmi.
- Miért jövök folyton? - Igen.
Látni akarlak.
Akit szeret az ember, az mindig hiányzik.
Honnan tudod, hogy rendes vagyok-e, vagy sem?
Megsúgja a szívem.
Amúgy meg... ráérünk megismerni egymást.
Egyszerű, nem? Na, egyél.
Mindig ilyen szókimondó vagy?
Kissé befolyással van rám Lee Jeong In-ssi.
- Emlékszel a kisebbik nővéremre, ugye? - Igen.
Bármibe fogjon is, azt muszáj végig csinálnia.
Ha fejébe vesz valamit, amit nagyon akar,
senki sem állhatja útját a családból.
Nem olyannak tűnik.
Manapság egyre unalmasabb. Ezért olyan lapos a szerelmi élete is.
Jól néznek ki azzal a hyungnimmal.
Na és mi?
Hihetetlen.
- Egyél, hozok még neked. - Rendben.
Fald be.
- Forgasd. - Persze.
"Mi lesz, ha sosem tudom majd levenni?"
"Örökre rajtam fog ragadni?"
"Szerencsére, átlátok rajta egy kicsit,"
"úgyhogy nem olyan vészes."
Épp most aludt el.
- Anya nem telefonált? - De igen.
Átmentek egy közeli karaoke terembe.
Tudod, mennyire szeretnek bulizni a szomszédok.
Menj, mielőtt még jobban besötétedik.
Van kedve inni velem egy sojut?
- Nyiss csak másikat. - Nem, töltsön nekem, kérem.
Nem történt velem semmi.
Felmenjek veled?
Azt hittem, készülnöd kell a holnapi megbeszélésre.
Kellene, de...
Ha nem gond, gyere csak.
És Jae In?
Az előbb írt, hogy most ért haza.
Akkor hagyjuk.
Jae In otthon van, úgyhogy...
Mi az?
Csupán a rendszeres szexpartnerednek tekintesz?
Muszáj ezt így mondanod?
- Mikor kezeltelek én úgy? - Épp most.
Mi ütött beléd megint?
Direkt veszekedést akarsz kezdeni?
Egyébként is járunk, úgyhogy... Engedélyt kérni a szexhez?
Attól még... meg kell kérdezned engem is.
Ha nem akarod, mondd, hogy nem akarod,
ahelyett, hogy nevetséges kifogásokkal jössz.
Úgy van. Nem akarom. Most elégedett vagy?
A francba.
Vezess óvatosan. Szia.
Mialatt téged felneveltünk,
bármikor, ha a tanáraid az iskolából
felhívtak minket anyáddal,
mi mindig féltünk.
"Ji Ho..."
"megint osztályelső lett."
"Ji Ho-nak indulnia kellene egy tanulmányi versenyen."
"Mit szólnának egy idegen nyelvű középiskolához?"
"Ösztöndíjasként juthatna be egyetemre."
Anyád és én nem vagyunk magasan iskolázottak,
és csak a megélhetésre koncentráltunk.
Miért hozza ezt fel hirtelen?
Semmit sem tudtunk adni neked,
elgondolkodom, vajon ezért alakult-e így az életed.
Na és Eun Woo?
Bármi legyen is az oka, ő hozzám került.
Őt nem adnám semmiért. A világért sem.
Apa.
Én jól megvagyok.
Ön és anya jól neveltek fel.
Ne aggódjanak miattam és Eun Woo miatt.
Én...
szintén jól fogom őt felnevelni.
Ah, Jeong In.
Unni...
Mi van a hangoddal? Valami baj van?
Nem.
Veled mi újság, unni?
Én jól vagyok, de te nem úgy tűnsz.
Mi az? Mi történt?
Unni.
Hm?
Ha most hátat fordítanék Gi Seok oppának...
az nem lenne helyes, ugye?
Nem fordíthatok most hátat neki, ugye?
Igaz?
Ha megtennéd, biztos, hogy jó okod lenne rá.
Nyomós okod.
Jeong In.
Hm?
Szeretném, ha egy dolgot szem előtt tartanál.
A boldogságodat.
Én is azt szeretném, ha te boldog lennél.
Beleszerettél valakibe, ugye?
Jeong In.
Nem, nem arról van szó.
Azért hívtalak, mert hallani akartam a hangod.
De csak zagyválok itt...
Megint megjátszod, hogy jól vagy.
Még te mondod?
Én téged utánozlak, emlékszel?
Megoldjuk majd, meglátod.
Azt az igénylést, amit átnézettél velem...
Folyton magas kockázatúnak minősítik.
Hogy lehet?
Nincs egy rendes dokumentum, ami a bevételt igazolná,
és már több más hitelt is felvett.
Van egy rakat adóssága.
Látom, hogy fogorvos.
Nem tudom, honnan ismered a pasast,
de nem kellene jóváhagynod ezt a hitelt, akkor sem, ha családtag.
Vettem.
Ezt köszönöm.
Áhh, hyung, ki ne hagyd a jövő heti meccset.
Le kell zúznunk Yoo Ji Ho-t.
Azt hittem, te majd győzelmet hozol nekünk, de megint vesztettünk.
Totál égés volt.
Akkor játszottam veletek először!
Várd csak ki, legközelebb tönkreverem.
Hihetetlen.
- Su Jin. - Igen?
Ezek a könyvbemutató plakátjai,
ragaszd derékmagasságba, hogy a gyerekek lássák.
Jó. Tegyek az oldalszárnyba is?
Vannak ott óráik.
Jó. Vigyázz, nehogy rálógjanak másik plakátokra.
Rendben.
Várj.
Ha Rin és én majd ügyelünk a kézikönyvtárban.
Tudod vinni egyedül a gyermekkönyvtárt, ugye?
- Ha Rin. Csináljuk meg együtt. - Persze.
Én megyek Ha Rin-nel. Menjünk.
Történt valami?
Nos...
rosszkedvű vagy mostanában.
Jól vagyok. Mért?
Nem vagy jól.
Mondtam már neked, ugye!?
Hogy nem vagyok az a kalandos természet.
Azt hittem, úgy érted, nem szeretsz kockáztatni.
De mégis,
meddig mehet el az ember?
Vállaljon kockázatot,
vagy ne?
Nem nagy dolog,
de Eun Woo az ovi után el akart menni könyvtárba,
és eljöttünk abba, ami a környékünkön van.
Úgy tűnik, te nem ide hoztad.
Egy pillanat.
Eun Woo, apa van a telefonnál.
Halló?
Abban a könyvtárban is vannak jó könyvek.
Nem!
Hogyhogy nem?
Ez nem az.
Legközelebb elviszlek majd abba.
Ma akarok.
Kértelek, hogy ne akaratoskodj, amikor dolgozom.
Utállak, apa.
Csak még jobban elrontottad a kedvét.
Hol van az a könyvtár?
Nem érdekes. Csak vidd haza, kérlek.
Már úgyis idekint vagyunk, mondd csak meg, hol van.
Ne menjetek.
Eun Woo cirkuszol.
Nem kaphatja meg mindig, amit akar.
Legyél csak szigorú vele. Vissza kell mennem dolgozni.
Majd később felhívlak.
WOORI PATIKA
~ Nézve az életet, újra előjöttek a madarak, ~
~ Érzem a változást a szélben, ~
~ Az égbolt színében, az eső hangjában, ahogy esik, esik, esik... ~ - Jó étvágyat. - Köszönöm.
~ Érzem, egyformák vagyunk, te meg én. Kíváncsiak és szabadok akarunk lenni. ~
~ Bezárt engem az élet, De te kitártad az ajtót, kitártad az ajtót... ~
~ Változnak az évszakok, Múlnak, s újra visszatérnek. ~
~ Minden jelben téged látlak, Belefáradtam, hogy titkoljam mit érzek, ~
~ Minden jel azt mutatja, ez valós. ~
~ Visszanézve könnyű ma már észrevenni, ~
~ Valami belül szabadságra áhítozik... ~
~ Hozzám vezetni téged, kezdettől ez volt megírva Most már értem, hogy ~
~ Változnak az évszakok, Múlnak, s újra visszatérnek. ~
~ Minden jelben téged látlak, Belefáradtam, hogy titkoljam mit érzek, ~
~ Minden jel azt mutatja, ez valós. ~
HAMAROSAN KEZDŐDIK A 8. RÉSZ
Remekül dolgoztak. A mai órának vége.
- Igen. Köszönjük. - Köszönjük.
- 8. RÉSZ -
Napról napra jobban megy.
Ha nem olyan fiatalon mentem volna férjhez,
művészi pályára léptem volna.
Még most is megteheted.
Ebben az életemben már aligha.
Vajon miért hív?
Ahh, vőm uram. Mi újság?
Persze, mi mind jól vagyunk.
Miért?
Ó, igazán?
Persze, mindenképpen. És Seo In?
Jó. Mindenesetre, rendben.
Én is felhívom majd.
Rendben. Jó munkát.
Mi ütött belé?
A vejed volt?
Igen. Át akar jönni pár nap múlva vacsorára.
Harmadik szint.
Az ajtó nyitódik.
Felfelé menet.
Az ajtó csukódik.
Miért nem kaptam még választ?
Még gondolkodom a dolgon.
Mit kell ezen gondolkodni?
Tudod jól, hogy ilyen lehetőség csak egyszer adódik az életben.
Egyedüli házigazda leszek, tehát nagy lesz a nyomás.
Egy kicsi nyomás sosem árt, ha munkáról van szó, nem?
Ne gondolkodj túl sokat.
Rendben. Hamarosan tudatom önnel, mit döntöttem.
Fent már meghozták a döntést.
Te csak határozd el magad.
Ez a lehetőség...
áttörést hozhat a karrieredben.
Az ajtó záródik.
- Az elnök úr...? - Ó, a fogorvoshoz ment.
- A fogorvoshoz? - Ezt mondta.
Értem.
Rendben. (Elment a fogorvoshoz?)
Nam doktor apósa vagyok. Beszélhetnék vele?
Rövid leszek, úgyhogy hívja ki egy percre.
Mondja meg, hogy az apósa keresi.
Igen.
Hé, Nam vejem. Én vagyok az. Sok a dolgod, ugye?
Nos, azért hívtalak, mert úgy néz ki,
az alapítványi elnökünknek ma időpontja van hozzád.
Ó, még nem ért oda?
Nos, megtennéd, hogy különös gondot viselsz rá?
Remek. Remek.
Nagyszerű dolog, ha fogorvos az ember veje.
Igen, folytasd csak a munkát.
És még valami. Tudod,
nem kell megmondanod neki, hogy felhívtalak.
Ne aggódjon.
Igen, gondját fogjuk viselni. Igen. Viszonthallásra. Igen.
Megmondtam, hogy semmilyen telefont nem tudok felvenni, ha pácienssel vagyok.
Értem.
Egy Kwon Yeong Guk nevű betegnek időpontja van mára.
Itt is van.
Ó, jól van, uram?
- Rég találkoztunk. - Igen, igen. Fáradjon be.
Kicsit korábban jöttem.
Nem gond. Csak gyors ellenőrzésről van szó, ugye? Be is jöhet.
Voltak már ebédelni?
- Majd ezután. - Értem.
Épp mostanában találkoztam Gi Seok-kal egy italra.
- Igazán? - Igen.
Azt mondja, amióta áthelyezték, nincs ideje velem találkozni.
Gondolom a házasodás gondjában akart tanácsot kérni tőlem.
Miféle gond?
Nos, nem azt mondom, hogy problémájuk van.
Arról kérdezett, mit tehet a boldog házasságért.
Végtére is gyakorlatilag egy család vagyunk.
Vicces egy ember vagy.
Hogy érted, hogy egy család vagyunk?
Azok leszünk hamarosan. Úgy értettem.
Kérem, foglaljon helyet.
Lejjebb engedem a széket.
Letakarhatja.
Történhetett valami a gyógyszerész úrral.
- Nem érzi jól magát? - Megint azt csinálja?
Láttam magukat a tükröződésben.
És nincs semmi bajom.
Csinálj valami hasznosat, az ideges toporgás helyett.
Ahh. Ye Seul, most meg mi ütött belé?
Csak aggódunk maga miatt.
Kihagyja az ebédeket, és nem tesz mást, csak az ablakon bámul kifelé.
Nem nagyon van étvágyam, és sok minden jár mostanában a fejemben.
- Nő van a dologban, ugye? - Tényleg?
Hogy lenne már nő?!
- Miért? - Miért?
Hé, az, hogy egyszerre mondtuk ugyanazt,
bizonyítja, hogy jól gondoljuk.
Nincs olyan, hogy helyes válasz. Mindenféle helyzetű emberek vannak az életben.
Próbálkozás nélkül feladni szintén rossz szokás.
Mondtam már nem? A te életed is fontos.
Én is keresztülmentem ezen, ezért mondom.
Magadnak ártasz, ha olyasmit teszel, amit később megbánhatsz.
Ne maradj sokáig.
- Zárva vannak? - Nem, még nyitva vagyunk.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Van egy papírvágta mély sebem. Egyelőre leragasztanám.
Esetleg valami kenőcsöt...
Vagy van hidrokolloid tapaszunk is, amit csak úgy ráhelyezhet.
A tapaszt választom.
Több méretben van. Válassza ki a megfelelőt.
Rendben.
Hallom, ismerik egymást Lee Jeong In-nel.
Együtt dolgozom vele.
Értem.
Tessék.
Jeong In-ssi...
jól van?
Aztán?
Hé, mit akarsz hallani?
Tényleg van köztetek valami a patikussal?
Song Yeong Ju!
Jobban teszed, ha őszinte vagy velem.
Legutóbb is, amikor beszéltél róla, totál fura voltál.
Ne beszélj bolondokat.
Amúgy, más egyebet nem mondott?
Mást? Mit?
Ó, megkérdezte, jól vagy-e. Mondtam, hogy jól.
Megkérdeztem, miért kérdi...
Jaj! Várj. Várj.
Mi az?
Halló?
Song Yeong Ju.
Halló?
Anya, tudod... Ha küldesz kaját...
Igen. A másik fajta kimcsit...
- és még valamit... - Mi ütött beléd?
Igen, küldj egy kis kimcsit.
Egy pillanatra elfelejtettem, hogy a szomszédban lakik.
Azt hittem, utánam jött a boltba, hogy rólad kérdezzen.
Halló?
Fejezd be, amit elkezdtél mondani.
Megkérdezted, miért érdeklődött rólam. Mit mondott?
Azt mondta, "Csak kíváncsi voltam, hogy jól van-e."
Miért nem szólsz semmit?
Jeong In.
Mit szóljak?
Amúgy, mit vett?
Én? Vettem egy kis...
Nem te, ő.
Azt hiszem, kaját. Biztosan vacsorára.
Hé, mi ütött beléd, hogy ilyeneket kérdezel?
Yeong Ju. Beszéljünk később. Van egy kis dolgom.
Így hirtelen?
Jó, rendben.
Találkoztál nemrég Jeong In sógorával?
Ma mondta, a klinikáján.
Igen, röviden találkoztam vele pár napja.
Tarts egy kis távolságot.
Semmi jó nem származik belőle, ha túl jóban vagy vele.
Majd megoldom.
Folyton ezt mondod.
Mégis mi érdekel téged?
Dolgozni, hogy keress eleget
amit a sportra és a haverokra költhetsz? Ez minden?
Köszönöm.
- Hazamehet. - Igenis.
Köszönöm.
Nem szóltam semmit, és mostanáig hagytam, hogy udvarolj Jeong In-nek,
de nem azért, mert kedvelem őt.
Azután, hogy járni kezdtél vele, nem hoztad fel többet,
hogy vissza akarsz térni a zenéléshez, ezért rád hagytam.
Úgy tűnik, végre észhez tértél,
ezért azt gondolom, abba kellene hagynod vele.
De hivatalosan még sosem találkozott vele.
Anélkül is tudom.
Mondtam neked, hogy a házasság biznisz.
Próbálj meg távlatokban gondolkodni.
Akármit mond is apám, nem fogok azonnal szakítani vele.
Ne mélyedj bele túlságosan.
Lehet, hogy feleségül is veszem.
Nyavalyás.
Olyan halálosan szereted?
Szóval, szükséged van a kosárlabda pályára?
Igen.
Szóltam az ügyintézőknek, úgyhogy felhívhatod őket.
- Egyes! - Hé, ide!
- Ne! - Hé.
- Mozogj! - Gyerünk srácok! Győzzünk!
Úgy van!
Még egyszer!
- Úgy! - Menj!
Mindent bele!
Hé!
Menjünk.
Nem kellett volna rendes élelmiszerboltba mennünk?
Hogy tudjunk főzni.
Én jobban főzök, mint te.
Kit érdekel, ki főz?
Meg kellene kérnem anyát, hozzon valami kaját.
Valószínűleg még mindig mérges rám.
Anya tudja, hogy itt vagy?
Nemrég jött rá.
Ja, tényleg. Seo In-nak mesélem, nem neked.
Nem csoda, hogy nem hallottam anya felől.
Olyan egy bajkeverő vagy.
- "Olyan egy bajkeverő vagy!" - Hé.
Áhh, sajnálom.
Seo In.
Seo In?
Azt mondtad, csak pár percet szundítasz, de már egy órája alszol.
Ennyire fáradt vagy mostanában?
Nem aludtam jól.
Ideért?
Igen, hallottam, amint lezárja a kocsit a parkolóban.
Ezért jöttem be szólni neked.
Amúgy, hová kellett elmennie a szabadnapján?
Ó, azt mondta, el kell intéznie valamit.
Mi az?
Semmi.
Jöhettetek volna együtt.
Nem tudtok együtt hazamenni, mert külön jöttetek.
- Egy perc, és kimegyek. - Rendben.
Nem kellett volna hoznod semmit. Miért vettél ennyi mindent?
Csak egy kis vörös ginszenget, meg mézet hoztam.
Szedjék rendszeresen. Hallottam, hogy jót tesz.
Nem kellett volna ennyi mindent főznie. Sokat dolgozott vele, anyuka.
Ugyan, dehogy. Egyél csak.
Jó, köszönöm.
Hogy megy a klinikád? Hallottam, hogy a legtöbb nem igazán boldogul mostanában.
Valójában a kibővítésén gondolkodom.
Ha több hely kell, csináld csak. Mennyit bővítesz?
Még nem dőlt el. El kell kezdenem tervezni.
Minden a helyszínen múlik. Olyat válassz, ahol gazdagok laknak.
Csakhogy az olyan környék nagyon drága.
Aigoo, ez nem lehet akadály.
Nagyobb befektetés, nagyobb nyereség.
Nem kell messzire menni. Itt az élő példa.
Azután, hogy bemondó lett belőle, találkozott Nam vejünkkel.
Pont, hogy... ha nem fogorvosnak mentem volna,
sosem ismerhettem volna meg egy ilyen sikeres nőt.
Igaz is. Gi Seok-kal találkoztam egyik nap.
- Igazán? - Igen.
Úgy tűnt, eléggé nagy rajta a nyomás a sógornőm miatt.
Igen? Mit mondott?
Miért feszélyezed őt folyton?
Azt hiszem, feleségül akarja venni, amint lehet.
Tanácsot kért tőlem.
Ezzel azt akarom mondani,
hogy szerintem segítenünk kellene neki.
Mondanod kellett volna neki, hogy vegye kezébe az irányítást.
Jeong In nem gondolja komolyan, amit mond.
Neki kellene átvennie a vezetést.
Jeong In talán valami engedelmes kutya?
Nem kérek sokat.
Megadná legalább az alapvető tisztelet?
Jegyezze meg,
ha Jeong In-nel is azt teszi, amit velem tett,
örökre elveszíti őt.
Nem kellene előbb felhívnod?
Gondolod, hogy anya felveszi, ha hívom?
Nem rád mérges, hanem rám.
Biztosan nagyon feldúlta, hogy úgy becsaptam.
Mit vegyek neki? Mitől szállna el a haragja?
Bármit veszel is, csak apa fog begerjedni.
Eltetted, ami benne volt?
A vitaminokat? Odaadtam valakinek.
Kinek? Az összeset?
Nem szedted.
Szedted talán?
Lee Jae In, meguntad az életed?
Jól érzi magát?
- Ó, köszönöm. - Köszönöm.
Köszönöm.
- Köszönöm. - Köszönöm.
Tessék, ez a tiéd.
- Adjátok körbe. - Igyunk, míg ki nem dőlünk.
Köszönöm.
Esetleg, nyitva van most a patika?
Ne várassatok.
- Ügyesek voltatok. - Szép volt, emberek.
Nyitva vagyunk.
De azért egyél valamit.
- Mi a baj? - Vészhelyzetnek tűnik.
Majd otthon eszek.
Vigyázz hazafelé.
Igyunk, srácok.
- Viszlát. - Viszlát.
Miért nem mondtad mindjárt, hogy válni készülünk?
Na persze, biztos félsz.
Szégyent hoz majd a te tökéletes életedre.
Próbálhatod tönkretenni az életem, ahogy csak akarod.
De hagyd békén a húgaimat.
Hé, mit tettem én Jae In és Jeong In ellen?
Az elmúlt másfél évben még telefonon sem beszéltem velük.
Ne csinálj úgy, mintha nem tudnád, miről beszélek.
Jeong In házasságáról tud dönteni ő maga.
Ne üsd az orrodat a dolgába, és ne mondd meg mit tegyen.
Ehh.
Azért arénázol így, mert kesztyűs kézzel bántam veled.
- Ide gyere. - Eressz.
- Gyere már! - Mit akarsz?
Gyere ide! A francba!
Áhh!
WOORI PATIKA (MI PATIKÁNK)
Riasztó kikapcsolva.
A francba!
Szabadnapos vagy, ugye? Mit csinálsz?
Itt van?
Gondolom, miattam kellett maradnia.
Épp most ment el egy vevő.
De, hogyhogy nincs magán a köpenye?
Már indulni készültem.
Azok a vitaminok... Szeretnék másikat venni.
Miért? Nem tetszettek?
Nem az, csak rossz helyre tettem, és meg kell vennem újra.
Pontosan melyiket?
Mi volt a táskákban?
Nem szedte őket?
Nem szeretek gyógyszert szedni.
Sajnálom, hogy épp egy gyógyszerésznek mondom.
Én meg nem szeretek könyvet olvasni.
Biztosan kevés kultúrához jut.
Biztosan kevés tápanyaghoz jut.
Látom, ért a felvágáshoz.
Még inkább ahhoz, hogyan játsszam az értetlent a szidás után.
Ezt maga szidásnak nevezi?
Csak a verés számít szidásnak?
- Ki vele. - Meglesz majd.
- Akkor hát meglesz. - Végre.
Emberek, a mi Gi Seok hyungunk végre megnősül.
- Végre! - Gratulálunk!
Szép volt, hyung!
Még nem most. Még csak tervezzük.
- Még nem dőlt el semmi. - Akárhogy is, megházasodsz.
Igen, meg. Mármint végül majd.
Te aztán tudsz élni.
Ne egyedül élvezd a jót.
- Segíts nekünk is. Igaz, srácok? - Naná!
- Számítunk önre. - Segítsen nekünk!
Számítunk önre.
- Hyung, számítunk önre. - Hé, várjunk.
Hyung, lépjünk akcióba még ma.
Miről beszélsz?
Szólj a barátnődnek, hogy csatlakozzon hozzánk,
de hoznia kell valamelyik szingli barátnőjét.
- Jó ötlet, igaz? - Klassz ötlet.
- Szép volt!
Hol tanultátok srácok az ilyen trükköket?
Elő azzal a telefonnal, hyung.
Későre jár, nem hívhatom fel most.
- Gyerünk már. - Ez nem...
Otthon pihen. Minek ilyen későn felzavarni?
Segíts már nekünk!
- Nem sajnálsz minket? - Csak igyunk, aztán menjünk haza.
Ritkán van erre építkezés. Nagyon hangos, ugye?
Nem gond, úgyis mindjárt megyek.
Jöjjön be.
Vegye fel odabent.
Szia, aludtál?
Nem. Mi az?
Nos, elmentem inni a srácokkal,
de folyton nyaggatnak, hogy hívjalak fel.
Sógornő, csatlakozzon hozzánk!
- Nem... - Várjuk önt!
Úgy hallom, sokat ittál. Menj haza.
Hamarosan hazamegyek.
Jeong In, nem akarsz idejönni egy kicsit?
- Mi ütött beléd? - Jól van, rendben.
Akkor, maradj csak otthon, nemsokára odaugrom.
Nem... ne gyere.
Hé, hadd lássalak. Ki kell békülnünk.
Várj meg.
Mondtam, hogy ne gyere.
Nagy kitérő neked.
MÁRIS HAZAVISZEM, MONDJA NEKI, HOGY JÖJJÖN.
Nem, hallgatlak.
Maga kérdezte.
Mit szeretne, mit tegyek?
Én nem kérdeztem.
Majd hazamegyek taxival.
Nem arra a kérdésre gondolok.
Tudja jól, hogy miről beszélek.
Mondjam, hogy ne menjen el?
Mondja meg maga, mit akar tőlem?
Mit szeretne, mit tegyek?
Mondjam, hogy ne aggódjon amiatt, hogy van valakim?
Azt akarja, csak én legyek a rossz?
Akkor miért jött egyáltalán a könyvtárba?
Látni akartam. (= Hiányzott.)
Én...
Azt akarom mondani...
Először is, nagyon sajnálom.
Amit mondott, igaz.
Hirtelen ötlettől vezérelve odamentem, bármi terv nélkül,
és magára hagytam az egészet, kérve, hogy döntsön.
Hogy ha bárki valaha kérdőre von,
azt mondhassam, "én nem tettem semmit,"
"még csak nem is érdekelt,"
"de Lee Jeong In elcsábított."
Ilyen átlátszó kifogást kerestem.
Ha úgy vesszük, én sem vagyok jobb.
Gyötörtem, hogy legyünk barátok,
és felhívtam, amikor nem is volt szükséges.
És, ahogy ma is, meggyőző ürügyekkel álltam elő, hogy láthassam.
Ilyen késő este.
Az az érzésem, én még átlátszóbb voltam.
Én is sajnálom.
Én nem tudok tenni önért semmit.
Ez nem igaz.
Az, hogy megismerhettem önt,
jó érzéssel tölt el.
Ön jó ember.
Nem vagyok.
Most már helytelen vágyak ébrednek bennem.
Nem fogok várni öntől semmit,
kérem, engedje, hogy lássam önt.
Sosem hagyom magam rajtakapni.
Azt nem.
Megértem, mit érez, de...
Ön, Jeong In-ssi...
Ön nem fog rajtakapni.
Park Hye Lim angol felirata alapján fordította Anyeze
ONE SPRING NIGHT
Ha csak úgy hagyjuk, hogy elsodorjanak ezek az érzések,
sokkal nehezebb lesz abbahagynom.
És ön is sokkal nehezebb helyzetbe kerül.
Segítsen nekem, szükségem van a segítségére, Jeong In-ssi.
Nem akarsz összeházasodni? Nem házasodunk össze.
Nem fogom felhozni a témát. Most jó?
Mostanáig nem hozakodtam elő vele,
ezért már azt hiszed, ostoba vagyok?
Tényleg azt hiszed, nem tudom, mit gondol rólam a családod?
Szakítok oppával.
Ennyire odavagy a patikusért? Véget vetnél miatta a kapcsolatodnak?
Megkezdődött a komisz háborúskodás.
A pasid nem fog elengedni.
Beszélnünk kell. Találkozzunk.
- Miről akartál beszélni? - Szakítsunk.
Történt valami?
Egyedül én vívódom? Maga jól van, Ji Ho-ssi?
- Ezek szerint maga teljesen jól van. - Nem kellett volna idejönnie.
Mit vár tőlem, mit tegyek, ha most megjelenik...